ÅRHUNDREDETS MILEPÆLE
BURMA
RANGOON
Trods regntidens kraftige skybrud -
- marcherer japanske styrker i delstaten Shan mod Mandalay.
De allierede melder om japanske "spøgelsessoldater" -
- der siges at kunne overleve i det ugæstfri junglemiljø -
- ved hjælp af guerillataktik og primitive våben.
En ting er sikker. De allierede i Stillehavsområdet bereder sig -
- på endnu et brutalt møde med de japanske indtrængere -
- der udgør en endnu større fare med deres mystiske drabskunst -
- der kaldes "ninja".
Nutidens Japan
Kampens faser.
Reaktion. Konfrontation. Forebyggelse.
I vil opleve alle tre.
I særdeleshed... hvis I gifter jer.
Det er den allernyeste.
Den her er fin til hverdagsbrug.
Denne er god til festlige stunder.
Jeg tager den, tak.
Smykket er et symbol på lykke. Det bliver en fin gave.
Prisen er 30.000 yen.
Mange tak.
Hvor du skræmte mig!
Hvad pokker har du gang i? Pas på!
Hør, gaijin. Hvor skal du hen?
- Hvad vil I? - Giv os dine ting!
Vil I have den her?
Værsgo, tag den. I må få den.
- Også den. - Nej. Den får I ikke.
Vi tager, hvad vi vil.
- Vil du ikke tilkalde politiet? - Ja, jeg er sikker.
- Det var kun penge. - Men de går fri.
Bøller på jagt efter let bytte. Tro mig, dem ser vi ikke igen.
- Hvad nu? - Har du det godt?
Okay. Du har ret.
- Jeg er lidt oprørt. - Over hvad?
At... jeg ikke har givet dig denne før.
- Hvad er det? - Luk den op.
Et symbol på lykke.
- Casey, den er smuk. - Her...
Til dig.... og vores barn.
Du har ikke spist din gyoza.
Jeg har mistet appetitten.
Det har jeg ikke.
- Jeg elsker dig. - Og jeg elsker dig.
Casey... Casey, er du vågen?
Hvad er der?
- Ikke noget. Sov videre. - Nej, sig det.
Namiko...
- Det er Black Thunder-chokoladen. - Nu igen?
- Undskyld. - Jeg skaffer det.
Blæs på det. Det behøves ikke.
Det er i orden. Jeg smutter ned til Suka. Det tager ingen tid.
- Du behøver altså ikke... - Hold nu op.
- Jeg vil gerne. Okay? - Casey?
I så fald... vil du så også købe lidt tao kae noi?
Chokolade og tang?
Om forladelse...
Namiko, det er helt utroligt, hvordan id...
Nej!
Namiko!
Nej.
Jeg beklager dybt, men jeg er nødt til at stille nogle spørgsmål.
Kender De nogen, der ville skade Deres kone?
Nej.
Kan De se, om der mangler noget i hjemmet?
Alt.
Det var et specielt sted for hende.
Det var her, hun tog mig med hen, efter hun fortalte, at hun var gravid.
Det vidste jeg ikke. Jeg kondolerer.
Hvordan fik du det at vide?
Thailand er ikke just Nordpolen.
Hun var som en lillesøster for mig.
"Mit liv kom som duggen og det forsvinder som duggen."
"Hele tilværelsen er som en streng af drømme."
- Hvad siger politiet? - Røveri.
De påstår, at det er normalt her.
Men jeg tvivler.
- Tvivler? - Det er uvæsentligt.
Tag til min dojo i Thailand?
Kom væk fra dette triste sted en stund og få trænet.
- Tøm dig selv for sorgen. - Tak, senpai.
- Men jeg har uafsluttede sager. - Hvilke sager?
Tak, fordi du kom -
- og fordi du viste hende agtelse.
(Det tidligere Burma)
Kom ind.
Sæt dig.
De sendte bud efter mig?
Ja.
Du ledede transporten til Les' lager i Yankin?
For næsten to år siden.
Med distributionen. Det ved jeg.
Vidste du, at lasten, som du stod for...
...ikke var komplet?
Du kender ikke noget til det?
Hvis der manglede noget, så tog folkene det måske?
Måske. Men de er jo alle døde nu.
Jeg har intet taget.
Du taler muligvis sandt.
Det gør jeg.
Du må tro mig, Goro-san.
Det er jo så længe siden.
Ja, det er længe siden.
Men jeg har en god hukommelse.
- Hvem benytter trippelsparket? - Hvad?
Svar på spørgsmålet.
Trippelsparket? Azumas dojo.
Hvorfor det?
Hvor fanden skal du hen?
Jeg leder efter en.
Han er her ikke.
- Hvem? - Ham, du søger.
Forsvind.
Nu fortæller du, hvad jeg har brug for at vide.
Undskyld mig. Værsgo.
- Hvad er det? - Fra gaijinen derude.
Kom.
Er du klar til at dø?
Det var hun heller ikke.
- Ledig? - Javel.
- Godt. - Okay.
Velkommen, Casey-san.
Det glæder mig, at du ombestemte dig.
Det var et godt tidspunkt.
Kishi kaisei.
Vågn op fra døden. Vend tilbage til livet.
- Det håber jeg, senpai. - Casey-san...
Mød Hiroshi og Lucas. Mine to mest erfarne elever.
- Du husker mig ikke, vel? - Nej.
Jeg besøgte Takedas dojo for ti år siden.
Jeg tog med Ichido fra Toronto.
Du var allerede utrolig.
Jeg fortæller stadig folk, hvordan du sparrede med staven.
Fantastisk.
Du sparrede med... Hvad hed han? Masazuka. Det var det.
Men sensei nævnte, at du måske ville komme.
Det glæder mig.
Hvorfor bliver du i landet?
- For at ære min fars ønske. - Hvorfor lige Thailand?
Far tog hjem til Osaka efter krigen, men brød sig ikke om det han så.
Han sagde, at Japan havde mistet sin sjæl.
Min far var ikke særlig åbensindet.
Han tilhørte Fujita Seikos specialstyrke.
- Fujita Seiko? - I 1940 anførte Fujita 2.500 mænd.
I den burmesiske jungle.
En enhed ulig alle andre bestående af ninjasoldater.
2.500 mand drog ind i junglen. Kun 1.400 kom ud igen.
Min far var en af dem.
Han var sikkert fortsat til Burma, hvis han havde fået lov.
Men i stedet slog han sig ned her -
- grundlagde kampsportskolen og samlede på asiatiske artefakter.
Undskyld.
Stil den derovre.
- Hvad er vores kodeks? - Ikke at have et kodeks.
- Hvad er vores måde? - Alle måder.
- Hvad er vores mål? - At trives i skyggen.
Mens fjenderne forgår i sollyset.
Spar!
Undskyld.
Casey!
- Har du en grund til din adfærd? - Tilgiv mig, senpai.
Ingen undskyldninger!
Takeda sensei oplærte dig bedre end det. Du vanærer ham.
- Husker du ildprøven? - Ja.
Du har mistet kontrollen.
Det er tid til ildprøven.
Husk, at du skal beherske dine følelser.
Og ikke lade dine følelser beherske dig.
Du mangler en hagesmæk.
Og du mangler manerer.
Hvad?
Op med dig.
Slå mig.
Kom så, slå mig!
Igen!
Ja! Igen!
Kors, hvad er der sket med dig?
- Giv mig kurven. - Nej, det er min tur. Jeg gør det.
Giv mig den. Jeg plukker frugten.
Hvorfor hjælper du mig?
Bare rolig.
Vi fandt ham død i frugthaven.
Senpai, jeg må fortælle noget.
Såret på Lucas' hals er magen til det på Namikos.
Det var mig, der skulle i skoven, ikke Lucas.
Jeg forstår.
Der var tre venner. Din svigerfar Takeda, min far -
- og en hårdnakket type fra Nagoya kaldet Isamu.
De var de bedste elever i Koga dojoen.
Da deres sensei døde, udfordrede Isamu Takeda om dojoen.
Der opstod et voldsomt slagsmål. Takeda dræbte Isamu.
Dræbte ham?
Nu kunne Takeda fortsætte traditionen.
Men der var én ting, han glemte tage højde for.
Isamu havde en yngre bror. En dreng kaldet Goro.
En dreng, der bevidnede sin ældre brors død.
Min far sagde, at han aldrig glemte drengens ord.
Om det så skal tage mig tre liv.
Efter nogle år gik rygtet...
Goro var vokset op og var blevet kriminel -
- og startede et af Burmas store narkokarteller i Den gyldne trekant.
- Hvorfor fortæller du dette? - Fordi...
Vi ved, at Goro lærte sine folk at benytte manriki-gusarien -
- med pigtråd i stedet for kæde. Det blev hans signatur.
Såret, som du lige så...
- Så du siger... - Jeg mener, at det er sandsynligt.
Og? Ønsker du stadig hævn?
Du er Takedas svigersøn, hvilket gør dig til et mål.
Tag hjem til USA.
- Du beder mig flygte. - Jeg beder dig leve.
Det her er ikke at leve.
Jeg vil opsøge ham. Jeg vil vide, præcis hvor han er.
- I Burma? Det er selvmord. - Det er retfærdighed.
- Det lyder som hævn. - Kald det, hvad du vil.
- Du må ikke tage af sted. - Jeg har intet valg.
Man ved kun, at han opholder sig i junglen nær Rangoon.
En velbeskyttet hemmelighed.
Jeg finder ham.
Hvis jeg ikke kan tale dig fra at rejse...
...så tag dette med.
Hvad er det?
Det tilhørte min far. Det er fra hans tid i junglen.
Han gemte sig i dette område.
- Hvad er det? - Små jordlodder nær ruiner.
Min fars enhed begravede deres døde der. Det er nær Goros skjul.
Far fortalte, at våbnene blev lagt i det ene hjørne af gravene.
De er mærket med det gamle håndtegn kuji-in. Magen til det.
Domo arigato kosai mas ta.
Casey...
Husk, at han, der søger hævn, bør grave to grave.
Der bliver brug for mange flere end det.
(Det tidligere Burma)
- Taxi. - Hallo. Kom herhen, tak.
Kom denne vej.
Sid ned.
Velkommen til vores land, vores særdeles varme land.
Hvad hedder du, chef? Jeg hedder...
Men du kan kalde mig Mike.
Mike?
- Mangler du et hotel? - Først skal jeg på et marked.
Intet problem. Jeg kender det bedste. Vældig flot.
- Fantastiske Rolex-kopier... - Bliv her.
Jo.
Har du tænkt dig at betale mig?
- Vent på mig her. - Javel, chef.
Den her, tak.
Og de her.
Og den her.
Hvor meget?
Kan jeg få tre af dem? Nej, tre af de der.
- Jeg tager en. - Godt.
- Jeg vil hyre dig i nogle dage. - Det er meget dyrt.
60 dollar, amerikanske. Vældig fin pris. Specialpris for dig.
Hvad med 200?
- Okay... - Ja?
Det... er sikkert fint.
Intet problem. Hver gang, du vil betale, kører jeg dig.
Goro. Hvad ved du om ham?
- Hvem? - Goro.
Narkobossen i junglen. Alle kender til ham.
Næh... Beklager, chef.
Jeg har aldrig hørt om Goro. Aldrig.
- Jeg skal bruge dig klokken syv. - Jeg kommer. Tak, chef.
Nyd Rangoons Hollywood Hotel. Fem stjerner.
Kan jeg få et værelse?
Her er baren, chef.
- Er dette det rette sted? - Fås det ikke her, findes det ikke.
- Godt. Vent på mig på bagsiden. - Okay, chef.
Hej, kalapew. Er du ensom? Vil du have selskab?
Det går fint, tak.
Hvordan går det, kalapew?
Er du faret vild, min ven?
- Er du? - Mig? Nej. Jeg er ikke faret vild.
Hvad vil du have, kalapew? Græs? Vil du have ack-ack-gevær?
For sløvt til mig.
- Yaama. Vil du gå helt amok? - Måske. Og hvis jeg vil det?
- Du kommer med mig. - Nej, jeg bliver her.
Nej, kalapew. Vil du have, så kommer du med mig.
Ja?
- Prøv. - Nej, ikke her.
- Det er godt. - Nej.
Hvad? Er du betjent?
- Ligner jeg en betjent? - Så prøv da.
- Ja, det er godt. - Hvor meget mere vil du have?
100 amerikanske dollar.
- Du vil have meget, blive skør? - Ja.
Det her er Goros område, ikke?
- Goro? - Hvad? Hvem snakker du om?
- Du kender vel Goro? - Goro? Kender ikke.
Ingen Goro, min ven. Du måske begå fejl.
Tro mig, skiderik. Du begår stor fejltagelse.
- Hvor er Goro? - Rend mig, kalapew.
Fortæl, hvor han er. Ellers skærer jeg knoppen af dig.
Jeg ved ikke, hvem du taler om.
Alle ved, hvem han er, men ingen har mødt ham.
Hotellet.
Hvad er der sket, chef?
- Kør, nu. - Ja, ja...
Nu!
SPDC's hovedkvarter
Amerikaner.
- Hvad laver du i Myanmar? - Jeg er turist.
En turist, der er interesseret i yaama.
Hvad vil du Goro? Hvorfor spørger du efter Goro?
Hvorfor?
Har du hørt om jernvejen?
Spar dig selv for stor smerte. Fortæl, hvorfor du er her -
- og hvad du vil Goro.
Jeg vil tale med det amerikanske eller japanske konsulat.
Det tror jeg gerne.
Nu vil du måske tale med mig?
- Jeg er her som turist. - Du er en spion!
Du ved det. Jeg ved det. Hvem har sendt dig hertil?
Ingen.
Hvor er Goro?
- Det ved jeg ikke. - Pis!
Du arbejder for ham. Det var derfor, du udspurgte mig. Hvor er han?
- I junglen. - Lidt mere specifikt, tak.
Hvor?
Hvilke penge snakker du om?
Giv mig nu bare pengene.
- Giv mig pengene nu. - Okay, tag de her.
Forsvind!
- Chef! Chef! - Kør videre.
- Hvad... - Kør videre, sagde jeg.
- Det var dig. - Hvad?
Kun du vidste, at jeg spurgte efter Goro.
- Chef, jeg lover... - Drop det! Lad være.
- Du arbejder for dem. - Nej, jeg arbejder for mig selv.
Jeg prøver bare at forsørge mig.
Jeg vil ikke have problemer.
Jeg får problemer med dig og med politiet.
Jeg gør bare det, jeg skal.
Okay. Fortsæt med at køre.
Vær forsigtig, chef. Junglen er Goros domæne.
Hans folk er overalt.
Lykke til, chef. Vær forsigtig.
- Før mig op ad floden. - Følg med mig.
Goro.
Casey... Jeg er gravid.
Jeg er ked af det.
Jeg er så ked af det.
- Og Chens vej? - Den er færdig i næste uge.
Der er altid forsinkelser.
Salget er øget med 15%. Du har ingen konkurrence.
Dine fjender forsvinder. Alligevel er du misfornøjet.
Tilgiv mig, men du trives med bekymringer.
Nej.
- Hvad er der så? - Ikke noget.
- Jeg tænkte bare. - Ja?
Når spillet er slut, ender bonden og kongen i samme kasse.
- Jeg er ikke helt med. - Jeg vandt. Mere sake?
Hvad var det?
FARE LETANTÆNDELIG VÆSKE
Sommerblomster, alt der resterer af en soldats drøm.
- Goro. - Hvem er du?
Takedas datter var min hustru.
Namiko giftede sig med en gaijin.
Du ved, at Namiko er død, din satan!
Den internationale bu jitsu-forening
Casey-san, det glæder mig, at du lever.
Tak, senpai.
- Te? - Gerne.
Nå? Fortæl, hvad der skete.
Undskyld.
Sæt den der.
Hvad er det? Hvad betyder symbolet på din kniv?
Hvorfor spørger du?
Det betyder "ingen undskyldninger".
"Hvad er vores mål? At trives i skyggen" -
- "mens fjenderne dør i sollyset."
Det var dig.
Hvad?
Du iscenesatte det hele.
Du sørgede for, at jeg blev overfaldet.
Og du var i Orsaka, så snart Namiko var død.
Og Lucas.
Hvor kunne du?
- Det var ikke personligt. - Ikke personligt?
Du havde brug for reel motivation.
- Du gjorde mig til lejemorder. - Jeg var tvunget.
Goro er blevet et stort problem for min forretning.
Jeg kunne ikke risikere at blive afsløret.
Du var den eneste, der var god nok til at finde Goro.
Og dræbe ham.
Du har altid været speciel.
Hun var gravid.
Det vidste jeg ikke.
Casey-san...
Nu er der kun to muligheder.
Enten går vi sammen...
...eller en af os må dø.
Der er kun én mulighed.
Jeg forstår.
Luk æsken op.
Nakabara brugte dojoen som facade for narkohandel.
Sensei. Vi kendte ikke til Nakabaras narkohandel.
Dojoens gode ry må opretholdes.
Nakabaras handlinger har bragt skam over os.
Det her er aldrig sket.
Sensei. Tak, fordi du har hjulpet vores dojo.
Vær forsigtig på din hjemrejse.